Стефан Фурнаджиев
Нишан

chitanka.info

Под млечния път високо

крачат хълмове с лешници спечени.

Тези пясъци, смокове хлъзгави,

стягат ме все с въпросителни.

Вехти овчари чукат чакмака

прахан от кремък да пламне.

С дървен крак сянка не шари, не куца.

Прежурек. Царство.

Камък бял. И кама наточена.

Мъст ще изсмучат от дланите.

Хайде, и не викайте ме тук!

Както да тресне,

обет аз не чупя.

Безветрие. Хълми

капчици кръв от десница.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.